A morava oditi, zdaj ko je ladja popravljena?
Možje so me prosili ... Razumem. Vem.
Imajo žene, družine.
Veš, da bi lahko ostala tu samo midva, sama.
Obljubljam ti, da bom precej bolje opravljal delo pastirja kot bi lahko bil princ.
Gospodar! Veliko ladij!
Posvariti moramo Trojo.
Zdaj moraš oditi.
Zdaj morava oditi.
Agamemnonu ne moreš podariti izgovora za vojno.
Agamemnon hoče Trojo.
On je od nekdaj hotel imeti Trojo.
Zato me je tudi oče poslal v Šparto.
In zdaj, kamorkoli me bo ta pot vodila,
jo bova skupaj nadaljevala.
Semkaj.
Hector. Starešine te hočejo videti.
Na samem.
- Pustite jo pri miru. - Z mano bo že vse v redu.
Ti si tisti, ki prinaša nesrečo v Trojo.
Hvala ti, človek. Pojdi domov.
Ti si ukradel Špartanskemu kralju ženo?
In jo pripeljal sem ...
s celotno Egejsko floto za petami,
in potem od nas še pričakuješ, da si zatisnemo očesa pred tvojimi razposajenimi šalami?
Oče, prosim dovolite mi, da vam predstavim svoj primer.
Predstavil si nam ga z vojno! To je že dovolj primerno.
Agamemnon predstavlja vojno, ne jaz.
Poslali ste me v Šparto da jo potrdim,
moj kralj.
Veljaki Troje,
mikenski visoki kralj je osebno pohitel nad Trojo ...
da bi si odprl pot do bizantinskih zakladnic.
Ženska pripada Šparti.
Kjer ravnajo z njo slabše, kot s kako Hititsko vlačugo?
Silijo jo, da se naga sprehaja med Egejskimi kralji, ki pohotno škilijo...
in sikajo opolzkosti na njen račun.
Nisem je ukradel.
Rešil sem jo pred ljudmi, ki v njej ne vidijo nobenega dostojanstva,
ne znajo ceniti prave lepote...
in iščejo svojo edino čast in slavo v umiranju in bojevanju v slavnih bitkah.
Oče, ne poslušaj ga. ženska prinaša konec in propad Troje.
Ona mora biti vrnjena Špartancem.
- Kje je Helena? - Pripravlja se.
- Za kaj? - Za njenega moža.
A se Troja tako zelo boji Egejcev, da obrača svoj obraz proč od usmiljenja?
Ali so zlata obzidja Iliade tako šibki ...
da ne morejo ubraniti dobrote in sočutja?
Kaj ste vsi slepi?
Ženska je Špartanka.
Oditi mora od tukaj. Mora oditi.
Vse nas bo pobila.
Dobri Kralj,
vaša hči govori resnico.
Nikakršne pravice nimam da sem tu.
Helena.
Želela bi se vrniti k svojemu možu.
Veslaj!
Vaša žena vas pričakuje.
Menelaj, Kralj Šparte!
Odisej, Kralj Itake!
Troja vam izreka dobrodošlico.
Veliki Kralj Priam,
počaščeni smo ... da lahko stojimo tu pred tabo.
Vemo da si pravičen ...
in moder,
in boš zaradi tega hitro razumel ...
da je treba Šparti ...
vrniti to kar ji pripada.
Čemu?
Prosili ste nas naj Šparti vrnemo tisto kar ji pripada.
Je to vaša lastnina, vaš suženj ali vaša večerna zabava?
Me nameravate žaliti?
Zahtevam, da mi vrnete ženo!
Neustrašni Kralj Šparte,
ponovno vas sprašujem.
- Čemu? - Zato, ker je moja!
Zato, ker je moja žena!
To je bedasto vprašanje.
In jaz ga bom naredil,še bolj bedno boleče, četudi samo v vašo korist.
Boste vrnili Heleno ...
meni ...
ali pa bodo Egejske združene vojske porušile vaše mesto ...
in ga zravnale z zemljo!
Dobri Kralj Priam, če dovolite bi še sam imel nekaj za dodati na to temo.
Ženska je odšla od moža z nekom drugim.
Morda je bila ugrabljena. Morda je odšla po svoji lastni svobodni volji.
To sedaj niti ni tako važno.
Ta človek je tako ...
prežet z jezo in žalostjo,
postal prenagljen,
včasih celo brezčuten.
Enako bi se zgodilo z vsakim človekom tukaj...
najsi bo to kmet napolju, trgovec na cesti,
ali pa celo sam kralj.
Kralj Menelaj vas roti, da mu vrnete njegovo ženo.
Vprašali ste, čemu.
Edini pravi razlog na katerega se lahko sklicuje v svoji gorečnostii je ...
Ljubezen.
Samo to.
Kralj Odisej, to si dobro in zelo zvito povedal.
Naš odgovor lahko pričakujete ...
še pred sončnim vzhodom.
Pustite naju.
Prosila sem vas, da me vrnete.
Je res to kar želiš?
To je moja dolžnost.
Imam dve vprašanji.
Ljubiš mojega sina?
Z vsem srcem.
Če te pošljem nazaj, ali bo to ustavilo vojno?
Zakaj ne?
- Poznam ga. - Menelaja?
Drugega.
Pripeljite mi Ahila.
Glavna flota bo pristala tukaj, Agamemnon in jaz...
bova preplezala pečino do ploščadi, ki vodi na tržnico pod mestom...
po stopnišču, skozi obok točno pred glavna mestna vrata.
V trenutku napada, se bodo trgovci umaknili v mesto.
Iz občutka usmiljenja bodo pustili vrata odprta.
Menelaj, zavzeme obalo. Midva pa bova preoblečena neovirano prečkala tržnico.
Kratko življenje polno slave. Ali ni to, to kar si si vedno želel?
Bogovi se lahko samo nasmehnejo nad najino usodo.
Strinjam se s starostami,
ki ne dvomijo, da je veliki mikenski kralj prišel v Trojo...
z namenom, da se bojuje.
Opazili smo tudi njegovo dejanje, ko je bogovom žrtvoval svojo hčerko...
z namenom, da si zagotovi ugodne vetrove za plovbo.
To ni dejanje človeka, ki bi si želel mir.
Vemo in smo soglasni s tem, da četudi bi hoteli žrtvovati tvojo čast,
ali celo tvoje življenje, ga s tem ne bi mogli odvrniti...
ali bolje rečeno pomiriti.
Zato,
te vljudno vabimo, da od zdaj naprej jemlješ to mesto kot svoj dom ...
tako dolgo, kot ti bo življenje dalo.
Nadalje, morala se boš odpovedati ...
vsakršnim povezavam s Šparto,
odslej naprej boš znana kot ...
Trojanska Helena.
Ali sprejmeš to ponudbo?
Sprejmem.
Zgleda, da jo bodo obdržali.
Na Trojo!
Pomaknite se naprej!
Takoj moramo premakniti ovire!
Zdaj se spusti in počakaj!
Na Trojo!
Ni več časa.
Umaknite se!
Vojaki! Opozorite stražarje.
Vse to si nam naprtil ti, Paris.
Ti in tvoja zlata Afrodita!
Prihajajo!
Naprej!
Premagajte Ahila!
Lokostrelci!
Ogenj!
Bojim se za Agamemnona! Sedaj bi se že moral vrniti!
Špartanci! Za mano!
Pripeljite oklepnike!
Deset tvojih najboljših mož.
Nazaj na Trojo!
- Agamemnon!
Nesrečnik.
Paris!
Hvala ti, brat.
Umaknite se lokostrelcem!
Pobijte jih!
Zdaj!
Umaknite se!
Tam!
Hitro!
Zaprite vrata!
Zelo dobro, sinko. Hvala, Oče.
Dolgujem ti življenje.
Saj sva iste krvi
Kaj praviš zdaj, sestra?
Še vedno misliš, da bo Troja gorela?
Ne sprašuj, če ne želiš imeti odgovora.
Torej, Kasandra, mogoče imaš kakšen odgovor?
Deset let, bodo Grki ropali našo deželo in
oblegali naša vrata.
Deset let, bodo napadali južna obrežja,
zasužnjevali naše sosede,
se redili z njihovo poklano živino,
se obogatili s plenom.
In naši prijatelji bodo bežali sem,
bežali sem vse dokler...
ne bodo ti zidovi prepolnjeni obupanih ljudi ...
in naše mesto polno žalosti, naše ceste poplavljene s solzami,
dokler ne bo nekdo od nas...
S hrano, pitno vodo , zrakom za dihanje!
- Kasandra! Dovolj! - Vojna se ne bo končala vse dokler bo gonja na višku.
To vsi dobro veste. Zakaj nočete razumeti? Zakaj ne verjamete?
Zato, otrok, ker ti enostavno ne smemo verjeti.
Ne moremo ti verjeti.
- Paris mora umreti. - Oče, ustavi jo!
Ne morem je ustaviti. Ne bom končala dokler me poslušate!
Kasandra, prosim. Saj ne veš, kaj govoriš.
Govorim resnico, samo resnico!
Nihče izmed vas ni videl tistega ...
kar sem sama videla.
- Saj je znorela.
Dovolj!
Ta družina, to mesto vsi govorimo v en glas!
Tu ne bo razhajanja.
Straža! Odpeljite jo proč. Zaprite jo v ječo.
Prišlo bo bitje, bitje, ki požira ljudi!
Požrlo bo tebe, Oče! In tebe!
In tebe! In tebe!
Pojedlo bo vse vas!
Vsi boste umrli!
In tako je preteklo deset let pred Trojanskimi obzidji.
Doma so se naša mesta drobila v ruševine.
Možje so izgubili vse, o čemer so sanjarili.
Pozabili so že, kako izgledajo doma njihove žene.
Toda jaz ne morem pozabiti, in tudi Agamemnon ne more pozabiti,
in tako sva vstrajala...
in vstrajala.
Dobro, vesel sem, da se še sliši smeh tukaj. Res.
Nikogar ni zunaj pod milim nebom.
Možje bi radi šli domov.
Menelaj ima prav. Moja žena ima snubce, ki ji vsak dan trkajo na vrata.
Njena tkalska zvijača bo enkrat le postala predolga.
In deset let je predolgih.
Moramo končati to vojno...
ali pa oditi domov.
Tako bi morali. Kaj bi morali tako?
Se boriti... ali umakniti?
Oboje.
Rada bi vedela, kdaj in kako se bo odločil izid te vojne s Trojo, resnično bi rada izvedela.
Zdiš se mi žalosten.
Kaj?
Prišlo je sporočilo.
Agamemnon predlaga premirje.
Za kakšno ceno?
Ta vojna traja že predolgo.
Predlagam...
da se pogajamo o zaključku.
Pod kakšnimi pogoji?
Paris naj se bori z Menelajem.
Dvoboj.
Kdorkoli zmaga ...
si prisluži Heleno.
Helena sedaj pripada Troji.
Ne glede na to kdo zmaga,
bomo mi odšli.
Če govoriš v Menelajevem imenu, bi moral biti ti tisti s katerim bi se boril.
Moj brat?
Izzivam te, Paris,
na življenje ali smrt...
za mojo ženo!
In za mojo čast.
- Tvoje orožje? - Kopje.
Sprejmem.
To je nekoč pripadalo Atreju.
Njega boš danes maščeval.
Si lahko predstavljaš prihodnost...
kjer nek slaboten Trojanec...
spravi v grob velikega Menelaja...
in si ponosno lasti ta dan?
Si lahko predstavljaš ta dan, bratec moj?
Si ga lahko vsaj predstavljaš?
Oh. Aah.
Maščuj Atrejevo hišo!
Umri, Trojanec.
Umri!
Bogovi morajo biti s teboj.
Lahko bi ti bil to povedal.
Ta okus mi je poznan.
Kako dolgo bom še?
Trajani ga uporabljajo za lovljenje opic.
Ni smrten, samo ... Nepošteno.
Prisegam da nisem vedel.
Nekaj mi povej.
Ali ...
Ali resnično verjameš, da si jo zaslužiš bolj kot jaz?
Da.
Da, verjamem.
Zaprisegli smo.
Sramujem se, načina
kako smo ravnali z njo.
Kakorkoli, imam občutek ...
da nisi več tak kot je tvoj brat.
Verjetno si nekaj opazil v Šparti, še preden si zlorabil mojo gostoljubnost.
Misliš, preden si me nameraval ubiti.
Mogoče bi te pa pustil oditi.
Verjetno da ne.
Je z njo vse v redu?
Da.
Ali je kdaj ...
Ali me je kdaj omenjala?
Sedaj te moram nekaj vprašati.
Agamemnon hoče Trojo, ne pa Heleno.
Da.
Zakaj se potem midva trudiva, da bi se ubila?
Za njegovo zabavo.
Si si mogoče kdaj mislil, da se mu boš nekega dne lahko uprl?
Lahko hodiš?
Mislim da lahko.
Prihaja Menelaj!
Živ si! Gre za nesporazum.
Paris živi!
Vsi pozdravite Princa Parisa!
Jutri se bosta spet bojevala.
Ne. Danes bomo to poravnali.
Jaz bom zamenjal svojega brata.
Hektor!
Pozivam te na dvoboj, Visoki Kralj Agamemnon!
Ampak tokrat brez strupa!
Ne moreš me zamenjati. Ne morem ti dovoliti, da se boriš namesto mene.
Borim se za Trojo.
- Borim se za deželo! - Ne prvorojenca.
Hektor, na meni je da končam z Agamemnonom.
To je moja usoda.
Ti si moj umrljiv brat,
in lahko mi je v ponos, da delim tvojo usodo.
Hektor, sinko! Vrni se med te zidove, rotim te.
Boril se bom namesto Visokega Kralja Agamemnona.
Zadnjih deset let nisem natikal drugega, kot samo navadne ljudi! Sit sem tega.
Žejen sem kraljevske krvi.
Veliki Ahil! Boj za Heleno, ni tvoj boj.
Ne bom se boril za Heleno. Zakaj pa potem?
Za nekaj kar Trojanci ne bodo mogli nikdar razumeti.
Ahil se bori samo za njegovo golo čast!
On ne spoštuje nič drugega, kot samo svojo sliko v zrcalu!
On je lačen samo slave. Če ga ne nahraniš, bo stradal!
Hektor, moj fant, usmili se materine bridkosti... in moje.
Rotim te, ne prodajaj svoje slave in svojega sladkega življenja...
tako nasilnemu, in bojevitemu psu!
Ti vrzi prvi.
- Morala bi žrebati. - Ne.
Začni prvi. Vzemi.
Čakam.
Moral bi me zadeti ko si imel priložnost.
- Jaz se ne bojujem na tak način! - Jaz pa!
- Ne!
No.
Ahil! Vzemi mene!
Umri, Hektor!
Danes bom nahranil moje pse s tvojim sinom!
Jutri bodo pogoltnili še tvojega Princa Parisa!
Hijah!
- Kasandra? - Pusti me!
Paris verjame da ga ščiti Afrodita.
Kaj ne vidiš ... Prinašaš pogubo v našo hišo,
pobijaš mi družino, uničuješ moj svet,
in od mene pričakuješ, da ti bom ublažila skrbi!
Kako si drzneš!
- Moj brat je mrtev. - Da.
To ni bilo vprašanje.
Potem takem bi morala vedeti zakaj sem tukaj.
Vse bom naredila samo da ga rešim. Vse. Povej mi, kaj naj storim.
- Poglej me. - Da.
Poglej me.
Poglej me!
Ahil bo ubit. Vojna se bo nadaljevala. Ajax bo umrl.
Odisej bo ranjen, ravno tako tudi Agamemnon.
Ko se bo naslednjič zdanilo, bo edino še Menelaj ostal in poveljeval.
Paris ne bo umrl?
Ne danes.
- In če se jaz... - Če se mu odrečem?
Če se predaš Agamemnonu, bodo Egejci odšli.
- In Paris? - On bo preživel.
Zbudite Princa Parisa, hitro!
Gospod, vaša gospa je zapustila palačo. Kaj?
Hijah!
Hijah! Hijah!
Hijah!
Pogumni Trojanci, prosim.
Iz vsega srca se vam zahvaljujem.
Toda to je breme, ki ga moram prenesti sam.
Visoki Kralj Mikenski,
Prišla sem, da bi končala vojno.
A, kar tako?
Naredila bom, kar mi boste ukazali.
Ukazal?
Kupčija.
Zeusova hči za Hektorjevo truplo.
In misliš, da je to dovolj?
Kaj misliš, da je bila smrt moje hčerke za prazen nič?
A? Kaj je to, tisto kar si misliš?
Kaj je to tisto kar mi govoriš?
Si lahko sploh predstavljaš nedolžnost v njenih očeh...
ko je prišla k svojemu očetu?
Prijel jo je v naročje,
dvignil v zrak.
Ubogo malo bitjece.
Tako polno zaupanja.
Kot da je nevem kako prepričana le v dobro.
In potem tisti preplašen pogled.
Si lahko to predstavljaš?
Ne.
Potem ti bom tako povedal.
Ne bo nobene kupčije.
Niti ti,
niti Troja,
niti moje lastno življenje ne bo umirilo jezička na tehtnici.
Ali zdaj razumeš?
Da, razumem.
Tvoja jeza uničuje svetove,
toda v resnici je tako, da se le sam sebe sovražiš.
Ahil! Ahil! Ahil!
Ahil! Ahil!
Ahil!
Hijah!
Ahil! Ahil!
Agamemnon!
Končajva to zdaj takoj! Tukaj, do smrti!
Hoja! Jaz zastopam Visokega Kralja Agamemnona!
- Hijah!
Hijah! Hijah!
- Paris!
- Paris je! - Za njim!
Dala si mi več kot za stotine življenj bogatstva in sreče.
Paris! Paris!
Paris.
Ostani prosim.
Prosim. Prosim.
Boginja.
Nikdar ni verjel v prerokbe.
Vedno si je razlagal ogenj v Kasandrinih sanjah dream kot gorečo ljubezen do tebe.
Moj kralj, Grki so odjadrali.
Je to lahko mogoče?
Preiščite njihov tabor.
- Mamica! - Kaj je?
- Kaj je to?
Še nikdar nisem videl kaj takega.
Egejcem ne gre zaupati, ravno tako tudi njihovim darilom ne.
Lokostrelci!
Zažgite ga.
Presvetli kralj, danes je dan vašega velikega žalovanja.
Še vednol, ne bi se smeli prenagljiti.
Tole, karkoli je že, bi lahko bila ponudba ...
ali darilo v čast velikim trojanskim konjerejcem.
Roke, ki so tole zgradile so ubile moja sinova.
Kaj pravi?
Zgleda kot da so ga pustili tukaj kot neke vrste žrtev.
Kaj pa je z bitjem, ki so ga pustili za seboj? Zakaj je tako veliko?
Žrtev njihovi boginji Ateni.
Velik je zato, da osenči naše mesto.
Rekli so, da ga ne bomo mogli spraviti v mesto za naša obzidja.
Tako si torej oni mislijo, a ne?
- Hmm!
Vkopljite ga.
Prevelik je!
Kasandra?
Ali lahko vidiš kaj se bo zgodilo?
Vidim tebe...
kako slediš.
Kako sledim?
Komu? Kam odhajam?
Tja kjer spadaš.
Jaz pripadam Parisu.
Odrekla sem se mu. Toda nisem ga rešila!
Odrekla si se mu,
nisi se pa predala, kajne?
Kajne?
Ali ga vidiš?
Ne. Ne še.
Slišim kako se igrata.
Vedno lahko opišem kako sladko se smejita.
Mali Hektor.
Ali ju vidiš?
Da, da, da. Vidim ju.
Se počutita v redu?
Da, v redu sta.
Ko bosta odrasla,
boš lahko nanju zelo ponosen.
Tako zelo, zelo ponosen.
Rodili si mi tako lepe otroke.
Tako lepe otroke.
Svobodni smo, prijatelj.
Dobro narejeno, bratranec.
Prizanesite moji kraljici.
Pripeljite jo.
Semkaj, gospod.
Kot sem rekel,
brez kupčije.
Ne!
Ne! Ne! Ne!
Pustite jo!
Helena.
Kaj ti je naredil?
Pojdi.
Pojdi, hitro.
Clitemnestra.
Nekoč sem ti že rekel.
Nikdar se ne vmešavaj!
Prišla sem zaradi Ifigenije.
Ni je tu.
Vem.
Moja hčerka!
Vojna je bila namenjena narodom,
toda ceno pa plačujejo ljudska bitja.
Med tistimi, ki smo preživeli, smo odšli s spomini na...
sramoto in bedo in prelivanje krvi. Kralj je mrtev!
V teh temnih časih,
je bila ljubezen edinaa opora, ki nam je še ostala,
edini resnični božji dar.
In prava ljubezen...
za katero smo prosili in upali...
da nam bodo bogovi poslali mir.
- Paris. - Hrabra Helena.
Kjerkoli si, vzemi me s sabo.
Ne morem te.
Ali te bom sploh še kdaj srečala?
Pripravil ti bom prostor.
V redu.
Misliš da bi te ubil, Helena?
Ne bom se ti zahvaljevala za življenje.
Razumem.
Ne morem te ljubiti.
Kaj boš naredila zdaj?
Za tabo bom šla.
Sprejmem te.
Iz Angleščine prevedel Robi61